Knackar du aldrig?
Jag är i stan till på söndag, Vivian. Tillbringa veckan med mig.
Herrejävlar!
Kan vi få champagne och jordgubbar, tack.
AUSTRALISKT VIN
Var det ett ja, Vivian?
Ja.
-Ja. -Jag blir borta merparten av dagen.
Vakna, Natalie. Det är bara en film.
Glöm allt vad män heter.
Glöm kärleken.
-Tjejer som vi får aldrig det där. -Varför inte?
Se på dig själv. Vi är inga Julia Roberts.
Är vi inte?
Hon har ett leende värt en miljon.
Hon har ett underbart hårsvall.
Hon slipper bleka mustaschen, för hon har inte ens plats för nån.
Hon har en pytteliten överläpp.
De gör inga filmer om såna som oss. Vet du varför?
För att det skulle bli för sorgligt.
De skulle få strö Prozac över popcornen så att publiken inte begick självmord.
Kärleken är ingen saga, Natalie. Det finns inga lyckliga slut.
Det slutar alltid lyckligt.
Nej, på sin höjd gifter man sig med nån som vill ha visum.
25 ÅR SENARE
ARKITEKTUR
Jag behöver de där, Baxter.
Baxter.
Rulla runt. Spela död.
Kom hit.
Får mamma en morgonpuss?
Baxter?
Hej, Danny.
Det här kärleksbrevet satt på min dörr. "Till stora D."
En av många som är besatt av dig.
-Tack. Min sekreterare får ta hand om det. -Har du en sekre...?
-Stoppa vagnen! -Va?
-Stoppa den med din kropp! -Jag?
-Gör det! -Jag kan inte!
Min vagn är värdefull! Stoppa den!
Du är byggd som en cementbil.
Tack.
Det säger alla killar.
LANGLEY & BYRON - ARKITEKTBYRÅ
Kan du slänga det här åt mig, Nat? Jag har fullt upp.
Jag har också ganska fullt upp, men okej.
3D-skrivaren strejkar, Natalie. Kan du ringa IT-killen?
Du vet väl att du är kontorsansvarig, Donna?
Jag vet. Säg att den inte ens går att slå på.
Du är bäst.
-God morgon, Whit. -God morgon, chefen.
-Är han här än? -Nej, inte än.
Du klarar Lewis-pitchen galant.
Jag vet inte om jag är redo, men...
-Eller jag kanske inte borde... -Nu är han här.
Är det klienten?
Varför ser han så bra ut? Han är typ tv-snygg.
Jag får plötsligt lust att busvissla.
Inte för att jag kan vissla, men...
Behandla inte män som sexobjekt. Det tolererar jag inte.
Ska du ta pitchen?
Jag vet inte.
Ingen bryr sig om parkeringshus.
Nej, du får inte fega ur nu. Det är en bra idé.
Ibland på stora möten blir jag bara avbruten
och får inget sagt, så alla tror bara att jag är kaffeslampan.
Och det är orättvist, för ibland har jag med munkar också.
Jag kanske kan mejla det.
Ja, det förstås. Vilken bra idé. Sätt dig bara ner.
Gå inte in på mötet och visa upp allt du har jobbat med.
-För det vore ju förskräckligt. -Josh!
Tänk om du skulle få beröm, kanske löneförhöjning...
...och allas respekt: "Wow, Natalie! Vi älskar ditt förslag!
Vi ska ge dig alla pengar i världen!"
Du är en sån idiot, Josh!
-Du är firmans bästa arkitekt. -Lägg av, folk hör ju!
Natalie?
Ska du vara med på mötet?
Ja. Förlåt.
Ge järnet, Nat!
Ursäkta mig.
-Tack, stumpan. -Nej, det där är mitt...
Men för helvete...
Vem har vispgrädde i kaffe? En vanlig kaffe, tack.
Jag är inte assistent.
Arkitekt...
Fast...
Jag är också lagspelare...
...så jag hämtar gärna kaffe åt er.
Det vore snällt.
Jag kommer strax.
Ursäkta, fröken!
-Ni tappade solglasögonen. -Tack.
Här står jag och flinar. Är du...?
Ursäkta oss.
Jag förväntade mig inte att bli mötets stora stjärna eller nåt.
Fullt så bra är jag inte.
Men även om vi skulle träffas igen är jag som osynlig för såna killar.
-Hurdana killar? -Schysta killar med schysta liv.
Jag är schyst. Jag ser dig.
Jag har ett schyst liv. Faktiskt. Jag har en hybridbil.
Ja, men du vet vad jag menar.
Riktigt rika, lyckade och snygga killar.
Såna är jag osynlig för.
Okej, jag fattar.
Men även om han la märke till dig så skulle du inte märka det.
Vad menar du?
Att du är blind för kärlek. Du ser den inte.
Det är jag inte alls. Jag behöver bara inte kärlek.
Du trängde dig mellan det där potentiella paret.
Det höll på att uppstå ljuv musik, gnistan hängde i luften
och du tacklade dig fram som en linjeback.
Var inte en sån idiot.
-Har du tränat? -Ja, faktiskt.
-Det är hårt här. -Jag har en magmaskin.
Whitney, kan du hämta... Whit?
Whit?
Kan du sluta titta på långfilmer på jobbet
och typ sköta ditt jobb i stället?
Okej, visst.
Det är bara 43 minuter kvar, så jag kanske kan jobba sen i stället?
Jag vet ju inte hur den slutar.
Den slutar som alla fåniga romantiska komedier.
Tjejen får killen och blir lycklig.
Varför är det dåligt?
För att hon borde bli lycklig av annat i livet, som karriären hon har kämpat för.
Det är ju romantisk komedi! De är underbara.
Livet är så sorgligt. Jag försöker vakna med ett leende. Sen ser jag nyheterna...
Men sen sätter jag på Sweet Home, Alabama...
Har du sett den? Den är ett mästerverk.
Ett mästerverk av skit.
Det är bara lögner tonsatta med hemsk popmusik.
-Jag älskar musiken. Och det är inte lögn. -Det är det visst.
De vaknar med fixat hår och smink. Det är orealistiskt!
De gör en hel musikvideo av att nån tar på sig byxor.
-Det är kul att prova kläder! -För dig, ja.
Och alltid är det med en brud som är helt tafatt.
"Hoppsan!"
Och alla bara: "Vad gulligt!"
I verkligheten skulle folk tro att hon hade muskeldystrofi.
Bristerna gör en vacker.
Nej, brister gör en ful Det är därför de kallas brister.
Och när två kvinnor jobbar ihop måste de alltid vara dödsfiender.
Men jag tycker att du är fantastisk.
Tanken att kvinnor inte kan stötta varandra på jobbet är frånstötande.
Och på företag i romantiska komedier finns inga personalavdelningar
för det finns ingen mångfald och alla pippar med varandra på jobbet.
För att inte tala om klichén med bögbästisen
vars enda syfte är att hjälpa den snygga huvudrollstjejen.
Har han inget jobb?
Vad händer i hans liv? Ingen bryr sig.
Visst är det förnedrande?
Sen är det alltid nån fånig berättarröst som förklarar vad man ska tycka.
Vad jag tycker? Spela bättre!
För att avsky romantiska komedier så har du ägnat dem mycket tankearbete.
Du behöver inte vänta.
Och i slutet av romantiska komedier springer de alltid i slow motion.
De ska stoppa en vigsel eller få tillbaka sin älskade... Vet du vad?
Han älskar inte dig! Det är därför han är med en annan.
Det gör han visst och han ska göra en fullständig.
Får man komma in?
Natalie har ondgjort sig över romantiska komedier i tre timmar.
-För att de är hemska. -Skämtar du?
Har du sett Notting Hill?
Har du sett 13 snart 30?
-Jag la dem i min tidskapsel. -Du är underbar.
-Dem och min hacky sack. -Ni är för blödiga.
Hon avskyr lyckliga slut, helt enkelt.
Det tar ju inte slut där.
Filmerna slutar där för att det som kommer sen är hemskt.
Det vill ingen se.
Det är osunt att flickor ska tro att livet ska bli så.
Det är fint att bli påmind om hur vackert och kärleksfullt livet kan vara.
Nix.
Jag vet att du hatar det
men det är karaokekväll i kväll...
-När? -I kväll. Ska du med?
Eller så gör vi nåt mindre pinsamt som att hoppa studsmatta nakna på allmän plats.
Okej.
Ett nej hade räckt.
Får jag bara säga en sak till som jag har lärt mig av romantiska komedier?
-Nej. -Jo.
Hör på nu.
Du friendzonar Josh.
Det gör jag inte alls. Josh gillar mig inte på det sättet.
-Är du säker på det? -Ja, det är jag.
Vet du hur många gånger om dagen jag ser honom glo på den där halvnakna modellen?
Hon bara...
"Jag är så sexig... Jag vill bara ha en man som bjuder mig på sallad."
Men de kvaliteterna har inte jag, så det är lugnt.
Det skulle nog vara lättare för andra att se dig om du var lite mer öppen.
SKADAD? - RING OSS I DAG!
VAR ÖPPEN
Tåget som nu ankommer ska vidare mot...
Hej.
-Skulle du också av här? -Hej.
Jag heter Jack.
Natalie. "Nat", som knott på engelska.
Det var roligt.
Ge mig väskan!
-Den är min! -Ge hit den!
Jag har tre barn att mätta. Du ser ut att kunna förstå.
Snälla?
Gick du på den? Jag har inga barn!
Varför måste sånt här hända mig?
Du föll riktigt illa.
Nej...
Jag blev rånad av en barnlös sociopat.
Vi måste ringa polisen. Jag kanske borde göra en teckning...
Lugn i stormen, raring.
Var är jag?
På akuten.
Det här är inte akuten, snarare en möbelaffär.
Luta dig tillbaka, så får jag undersöka dig.
Okej...
Kära nån.
Vad är det?
Dina ögon.
Du är så vacker.
Har jag dött?
Du är för snygg för att vara läkare och du säger så sliskiga saker.
Jag trivs verkligen med dig.
Varför det?!
Du är i maskopi med tunnelbanesnubben!
Han golvade mig så att du kan stjäla mina njurar!
Vakt! Hjälp!
Du får gå om du vill. Dina kläder blev tyvärr förstörda
men vi har plockat ihop lite från hittegodsavdelningen.
AKUTMOTTAGNING
Ring mig, Josh.
Jag blev rånad och...
...de kanske har tagit ägg från mig. Snälla, ring mig.
Hej, snygging.
God morgon.
Snygg svid!
Mycket elegant.
Det här var konstigt.
Hur gick det?
Du... Vad i...?
Förlåt så hemskt mycket! Min chaufför blev nog distraherad av dig.
Du är betagande.
Är du australiensare?
Ja, så jag pratar så här.
Det var du inte i morse när du snodde min grädde med en skvätt kaffe i.
Det är föga troligt att vi skulle ha träffats utan att jag mindes dig.
Vad är det här?
-Är allt som det ska? -Nej, känner du inte?
Det luktar inte skit i New York längre. Allt luktar lavendel.
Du kanske slog i huvudet.
Ska vi ta dig till en läkare eller bara skjutsa hem dig?
-Nåt är väldigt fel. -Jag kan väl...
Jag kan väl få skjutsa hem dig? Jag ska inte göra dig illa.
Jag skjutsar dig.
Champagne och jordgubbar...
Dom Pérignon beskrev det som att smaka på stjärnorna.
Vet du att han var munk?
Nu är vi framme.
Hur kom vi hit så snabbt?
Det tog typ 18 sekunder.
BRUDKLÄNNINGAR
De har snyggat upp här på gatan.
...HELT I VITT!
Brudklänningsbutiken låg inte där förut.
Och vad gör alla blommor här?
Prosit.
Prosit igen.
-Tre gånger! Det betyder tur. -Jag är allergisk.
Vill du ha en näsduk?
Jag behöver nog bara lägga mig ner.
-Då blir det nog bra. -Okej.
Tack. Jag fattar inte varför du är så snäll mot mig.
Jag fattar det inte, men tack.
Jo...
Vänta lite.
Om du behöver nåt, vad som helst...
...så tveka inte...
...att ringa mig på min mobila telefonenhet.
Här är numret.
Verkligen charmant.
Men du inser väl...
...att det här kan bli 3,6 miljoner olika kombinationer?
Ja, men det finns bara en som du.
Okej... Det där var ologiskt.
Det är mina känslor för dig också.
Det förändrar inte matematiken.
Jag kan alltså inte ringa dig.
-Känner du samma sak som jag? -Nej!
Ring mig!
Jag menar allvar, Josh. Ring mig.
Har du iscensatt det här för att jag bangade karaoken?
Förlåt, jag råkade gå in i fel lägenhet. Jag går igen.
Förlåt.
Tack! Vilka fina!
Herrejävlar.
Okej, ni kan komma fram nu, vilket tv-program ni nu kommer från.
Ni har vunnit.
Jag behåller lägenheten.
Hallå?
Baxter?
Kom hit, gubben!
Är det du, Baxter?
Så har du aldrig gjort förut.
-Larmcentralen, vad gäller det? -Jag har typ haft inbrott.
Nån har brutit sig in i min lägenhet och...tänjt ut den.
De har tagit allt och ersatt det med mycket finare saker.
Det låter inte som en nödsituation, utan som ett drömläge.
Är ni kvar?
Det är ju typ alla skor som nånsin tillverkats.
Jag brukar inte ha högklackat på grund av viktfördelningen, men de här är underbara!
Och alla är i min storlek.
Nödsituationen är alltså att er lägenhet är för stor
och att ni har alla skor ni kan önska er till era fossingar?
-Ja, precis... -Hej då.
-Varför skriker vi? -Donny! Hur kom du in?
Nån sa "Gay Beetlejuice" tre gånger, och så trollades jag fram. Hur tror du själv?
Med nyckeln som du gav mig, din favoritgranne.
-Varför pratar du så där? -Pratar hur då?
Som en nidbild av en homosexuell.
Men snälla rara lilla gumman!
Du är som en utomjording som låtsas vara gay.
Kära nån, raska på!
Du måste ju göra dig fin inför din stora presentation.
-Vilken presentation? -Inte vet jag, den stora grejen.
Som min pojkvän kallar mig i sängen.
Byt om nu, bruttan, för jag släpper av dig på jobbet
på vägen till ingenting överhuvudtaget.
Jag älskar dig så.
Hörs det när jag säger det?
Nu då?
Brukar du åka så här till jobbet?
Ja, om jag hade haft nåt.
Ska du skaffa dig nåt jobb?
Hej, Nat! Den där kan jag ta hand om.
Jag var inte helt klar.
Natalie! Din 3D-skrivare var lite trög så jag bad IT-avdelningen snabba upp den.
-Förebyggande underhåll. -Ordnade du nåt åt mig?
Ja, jag är ju kontorsansvarig och du är stjärnarkitekten, din dumbom!
Whitney...
Oj, vad du ser annorlunda ut.
Förklara vad i hela friden det är som händer.
Jag behöver inte förklara ett skit. Jag jobbar inte åt dig.
Jo, du är faktiskt min assistent, så du vet...
Inte för att skryta med att jag är chef, men du är min assistent.
Det var det roligaste jag nånsin har hört.
-Va? -Skulle jag jobba åt dig?
Jag ska säga det så du förstår...
Du ska bort, bitch.
Natalie!
Där fick jag dig! Vad var det du ville? Jag fick meddelandet.
Gudskelov, du är du!
Fullt normal. Vanliga Josh.
Jag behöver din hjälp.
Vad är det?
Jag blev rånad i går. Plötsligt är min lägenhet svinsnygg.
Min granne Donny har vridit gayrörelsens klocka 100 år tillbaka.
-Whitney blänger mordiskt på mig. -Är allt bra?
Nej, min hund är ren och killar tittar mig i ögonen.
Ser du?
Hej.
Men det är väl positivt?
I teorin, ja, men det här är en alternativ verklighet. Det här är inte vårt kontor.
Titta, Josh. Det är inte på riktigt.
Håller jag på att bli galen?
Nej då. Kom hit.
Det är ingen fara.
Du är många saker, men galen är du inte.
Så...
Så du ser det också?
Tack, gode Gud.
Vi ska nog sticka innan de biter oss eller befruktar oss.
Vi tar en nypa frisk luft. Ingen ska befrukta oss.
Visst känns allt det här helt knäppt?
Nu får du lov att lugna ner dig.
Ta ett djupt andetag av den ljuvliga New York-luften.
Du tittar på mig som om jag var galen.
Lägg inte in mig på nåt knäppt vackert dårhus.
Jag tror inte att du är galen.
Men det du säger...
...är lite koko.
Men eftersom det är du, så tror jag dig. Jag ska hjälpa dig.
Vi löser det här.
Om jag går igenom händelserna från i går kväll så kanske...
-Har hon satt i halsen? -Nej, hon spelar bara över.
Det händer mig jämt.
När man lägger en godisbit längst bak i munnen...
Josh!
-Josh? -Stå upp.
Josh...
Är det där nödvändigt?
Okej... Hon mår bra.
Hej.
Du räddade livet på mig. Hur ska jag kunna tacka dig?
Josh.
Vilket vackert namn.
Josh...
Jag gillar hur du säger det.
-Det är väl ganska vanligt. -Nej.
Jag älskar vanligt.
-Gör du? -Ja.
Jag är en helt vanlig kille.
Sjuor rakt igenom.
Perfekt.
Så...
Och vad sysslar du med? Som vanliga killar frågar.
Jag är yogaambassadör.
-Namaste. -Namaste.
-Egentligen är jag baddräktsmodell. -Det kan jag förstå.
Jag vill vara en förebild. Jag tror på att ge tillbaka till underprivilegierade.
Jag är underprivilegierad.
-Hallå där! -Vad du är rolig!
Det här är min bästa vän Natalie.
Natalie, det här är...
Isabella Stone.
-Det är du från reklamaffischen. -Ja, det är det ju.
-Och vem är du? -Natalie.
Trevligt att träffas.
Jag fattar inte att jag gör så här, men...
Skulle en man som du kunna tänka sig
att ta ett glas med en tjej som jag?
Låt mig tänka på saken.
Ja. Vi ses på kontoret.
-Menar du det? -Vänta nu...
-Jag ska bara ta väskan. -Du dog faktiskt nästan.
Vi måste ju planera.
-Jag vill bara se att hon mår bra. -Det gör hon.
Hon skrattar. Hon mår bra.
Dessutom känner du henne inte.
Varför inte vara öppen för nya saker?
Vi ses.
Oj.
Förlåt, du tycker väl att jag är...
Underskön.
Okej, samla dig nu. Tänk igenom det här.
Jag har en fantastisk lägenhet, en urgullig hund...
...och en gay-sidekick.
Jag har ett toppenjobb där den enda kvinnan nu är min fiende.
Jag snubblar hela tiden.
Och jag pratar högt med mig själv.
Jag tror att jag är fast i en...
Mitt liv har blivit en...
Kom igen! Vad har jag gjort för att förtjäna det här?
Mitt liv har blivit en...
...romantisk komedi!
Och den är barntillåten!
TRÄFFA NÅGON - NI KAN GIFTA ER I DAG!
FÖRÄLSKAD?
Ursäkta.
Jag behöver övervakningsfilmen för att hitta en rånare
så att vi kan slåss lite så att jag blir medvetslös
och får slippa den här outhärdligt romantiska världen.
Jag fattar ingenting. Du låter helgalen.
Snälla.
-Jag behöver bara övervakningsfilmen. -Det får du inte.
-Varför inte? -Stick. Du är galen.
-Du! -Hej.
Hej...
Är du snäll och rånar mig?
Släpa runt på mig lite, så slår jag mig medvetslös sen.
Mamma har varnat mig.
-Va? Nej... -Ursäkta mig!
Det är ju busenkelt!
Du ser ut att ha nära till våld. Kom igen, råna mig.
-Nej! -Jo, så knockar jag mig själv sen.
Vad är det med alla?
Se på er!! Det här är inte på riktigt!
Jag hatar det här stället.
Det är för...bedårande!
Tåget stannar inte vid...
Som ni vill. Om ingen vill slå mig...
...så kanske det här kan ge mig mitt gråtrista liv tillbaka.
STILIG
Konstapel Stilig? Jag ville inte bli räddad.
Jag räddar dig inte.
-Jag griper dig. -För vad?
Du hoppade över spärren. Följ med här.
Jag har händerna i ditt skrev.
-Här är telefonen. -Ge mig mobilen så jag kan se numret.
-Du måste använda den här. -Du skojar. Jag kan inga nummer utantill.
Låtsas att det är 1995.
Då kan jag ringa min döda mormor eller mitt hem när jag var tolv.
Ett samtal. Tiden går.
Jag tänker.
Om du behöver nåt, vad som helst...
...här är mitt nummer.
Det här lär knappast fungera.
Om man inte tror på kärlekens kraft eller sånt trams, men det är värt ett försök.
Då så...
Hallå, Blake här.
Urlarvigt!
-Tack för att du kom. -Jag blev jätteglad när du ringde.
För att bli hämtad från häktet... Häftigt.
I vanliga fall skulle jag bli jätteglad
för att nån som du blir jätteglad för att jag ringer...
Berätta. Jag lyssnar bra. Jag har stora öronhål.
Nej, då skulle du få mig insydd.
Du kan säga vad som helst till mig. Vad som helst.
Förutom att du tycker att koalor är söta.
De har klamydia och är riktigt aggressiva, så håll dig borta från dem.
Berätta nu.
Okej.
Jag slog i huvudet hårt...
...och vaknade i ett parallellt universum.
Okej.
Och det ska vara bättre här
men det är faktiskt värre, för jag blir behandlad som om jag vore speciell.
Ja...
Och jag är inte speciell.
-I lugna vatten går de största fiskarna. -Va?
Herregud, vad jag vill veta mer om dig.
Nej, du förstår inte.
Det här är inte på riktigt. Det här är som Matrix för ensamma kvinnor.
Vänta lite. Pappa ringer från Singapore. Du vet hur det är.
Jag måste ta mig härifrån.
Hur kommer jag till slutet?
Jag började undra
om det fanns en annan väg ut.
Om jag var i en romantisk komedi...
...kanske nån behövde bli kär i mig.
Okej då.
Om jag nu måste, kunde det ju vara värre än en supersnygg miljardär.
Jag är hemskt ledsen, Natalie,
men jag måste till kontoret för att släcka några bränder.
Men gör mig en tjänst
och ät middag med mig sen.
Jag skickar en bil.
Det vore underbart.
Då ses vi sen.
Det var ju enkelt.
Vänta, hur dags?
Vad ska jag ha på mig?
Vad heter restaurangen?
Jag brukar vilja kolla menyn i förhand så jag vet vad jag ska beställa.
Och om det finns en efterrättsmeny.
Vad ska jag ha på mig?
Jag kan inte improvisera som jag brukar.
Jag vet en som vet.
-Donny? -Ja?
Jesus!
Nej, även om jag gärna skulle förvandla vatten till pinot gris. Vad händer?
Jag måste gå på dejt med snyggingen Blake och få honom att bli kär i mig.
Va?!
På allvar?! Herregud!
Herregud!
Herregud.
Herregud. Okej...
Herregud!
Jag är så glad för din skull.
Herregud. Nu händer det.
Det är nu det händer.
Jag har övat inför det här hela livet.
Vad är det för musik? Åh nej...
Jag fattar. Jag tror det blir en fånig "gör om mig"-musikvideo nu.
-Ska vi göra en "gör om mig"-musikvideo? -Nej, jag avskyr att prova kläder.
Ja, herregud, det är klart vi ska prova kläder!
Jag vägrar prova olika saker och komma ut och: "Vad tycker du?"
Nej! Nej! Nej!
Wow.
Vad du är vacker, Natalie.
Äsch, jag slängde bara ihop nåt...
Det tog bara typ fem timmar.
Ödets vindar har fört oss samman i kväll.
Du bjöd ju ut mig och lät hämta mig med bil, så...
Det var gulligt av dig.
Ska vi?
Snacka om flådigt.
Vad är det för tyg i duken? Den är så len.
Vad luktar det som?
-Som alpackafoster. -Det är precis vad det är.
Natalie, det här är Giovanni.
Piacere.
Han är köksmästare på Sfoglia, men var vänlig att traktera oss.
Tack. Det här var det godaste jag har ätit i hela mitt liv.
Ingen orsak, bellissima.
Mer gnocchi?
Ja-cchi.
Jag är expert på matvitsar.
Efterrätt, signorina?
Vänta, jag tror att vi är på väg mot vårt första matgräl.
Jag vill bara få dejten att vara längre.
Och jag råkar känna till en mysig liten glassbar i Redhook.
Vi kan lägga till och ta en promenad.
Lustigt, min Fitbit vibrerar ibland och föreslår en promenad.
Men när du säger det vill jag inte slå sönder dig.
Så bra.
Herregud, Natalie. Förlåt.
Jag trodde att det var öppet.
Vi kan titta in genom fönstret.
Vi kan se vilka smaker de har och föreställa oss att vi äter glassen.
Vad gör du?
Ingen fara. Jag lämnar en hundring i dricksburken. Så där ja.
Kom in.
Vilken är din absoluta älsklingssmak?
Nummer ett.
Jag kan berätta...
-...om du lovar att inte skratta. -Okej.
-Smörkola med pekannöt. -Va?
Smörkola med pekannöt? Vad är det med dig?
-Jag visste det. -Som en 80-årig farbror.
-Okej. -Vilken tycker du näst bäst om, då?
Romrussin.
-Det är ju ännu värre! -Jag vet.
Jag har haft komplex för det hela livet.
Jag blev så hänsynslöst retad för det i skolan
att jag under tio år enbart åt glass i hemmets trygga vrå.
Jag kan föreställa mig dig sitta där...
-...mmm, smörkola med pekannöt. -Ja, under sängen.
Buddisterna säger...
...att om man träffar nån...
...och hjärtat bultar, händerna darrar och man blir knäsvag...
...så är det inte den rätta.
När man träffar sin själsfrände är man helt lugn.
Jag känner mig väldigt lugn.
Och du?
-Det känns som om vi snart blir gripna. -Ja, vi ska nog kila.
Jag har haft en fantastisk kväll.
Jag också.
Jag har aldrig varit med om nåt liknande.
Regn?
Snacka om klyscha.
I normalfall skulle jag tro att du bluffade.
Det låter galet, för vi har ju nyss träffats...
-...men jag äl... -Nej, säg det inte än.
Jag kan inte återvända utan...
-Utan vadå? -Du vet...
Herregud.
God morgon, min sköna.
Vilken underbar kväll det var.
I duschen tänkte jag på...
När jag ser världen genom dina ögon så är det som om det var första gången.
-Natalie, jag äl... -Vänta, säg inget mer.
Hoppa ner i sängen igen.
Vi gjorde nog inget. Det bara klipptes till morgonen.
Kom hit.
Okej.
God morgon, min sköna.
Vilken underbar kväll det var.
I duschen tänkte jag på...
När jag ser världen genom dina ögon så är det som om det var första gången.
Natalie, jag äl...
God morgon, min sköna.
Vilken underbar kväll det var.
-I duschen tänkte jag... -I duschen, ja...
När jag ser världen genom dina ögon så är det som om det var första gången.
Om jag inte får ha sex ska jag åtminstone ha handväskan.
Och koalan ser dyr ut.
Säg det, du.
Natalie...
Jag älskar dig.
-Säg det en gång till. -Va?
Du vet hur vi tjejer är.
Vi älskar att höra det. Säg det igen.
Natalie...
Jag...
...älskar...
...dig.
Helv...!
Tack! Jag har letat efter precis en sån.
Se på dig.
Whitney.
Se på dig.
Djärvt att inte komma till jobbet hela veckan inför den stora presentationen.
Det här känns väldigt onödigt.
Kvinnliga kolleger måste inte vara varandras fiender.
Vi demonstrerade ihop.
"Tjejer vill bara ha kul- turella och mänskliga rättigheter."
Whitney.
Vad håller du på med? Vi är ju vänner!
Kom igen, vi hade ju en t-shirt ihop.
Tills jag töjde ut den och du sa: "Du kan få den." Jag bara: "Grymt."
Natalie! Vad bra att du är här.
Det är tre dagar till presentationen.
Berätta om hotellplanerna.
Jag ritar inte hela hotell.
Jag brukar mest rita parkeringshusen.
Du är ju vår stjärnarkitekt. Berätta om din vision.
Jag har inte riktigt...
Hon har inget.
-Det ska bli en överraskning. -Ja.
Du sparar det bästa till den riktiga presentationen. Det tycker jag är bra.
Natalie!
Hon levererar!
Natalie!
Det är öppet.
Sen när ringer du på dörren, Donny?
Hej.
Du som jobbar så hårt glömmer säkert bort att äta
så jag har varit på Mister Wongs.
Herregud, jag är utsvulten. Jag älskar dig.
Jaha...
Visa vad du jobbar på.
Minns du idén jag hade till parkeringshuset?
-Jag spann vidare på den. -Det här är verkligen likt dig.
Att spilla tid på en dålig idé...
Nej.
Att komma på världens bästa och mest originella idé, bara så där.
Du behöver uppenbarligen inte min hjälp, så jag går igen.
Nej, gå inte. Jag kan verkligen behöva hjälp.
Och...
...sällskapet också.
Tur, för jag är grymt sugen på dumplings.
Nej, de är mina!
Du köpte dem ju till mig!
Har du sett Vänner?
De bråkar inte om dumplings. De delar på dem.
Här.
Det luktar så gott.
Det här också.
Jag tvättar händerna. Jag kan ha fått zikavirus på mig i tunnelbanan.
Jag började undra om jag hade haft fel hela tiden.
Det kanske inte var Blake som skulle bli kär i mig.
Och är jag söt i flätor?
Sa du nåt?
-Jag hör inte. -Borde inte du vara med...
Jag hör inte för du har mat i munnen.
Kolla. De är fantastiska.
Herregud.
Det låter som om du får...
Nej, sluta!
Du är en sån idiot!
Sluta.
Herregud.
Samma som han, tack.
-Mums! -Blake?
Hjälper han också till med projektet?
Det är ju rimligt när beslutet ligger hos honom.
Är ni ihop? Det visste jag inte.
Jag hade tänkt säga det. Vi bara...
-Jag har umgåtts lite med Blake. -Det har du inte sagt.
Jag älskar den här betagande kvinnan.
Jag älskar dig.
Dumplings!
Jag vill ju inte vara femte hjulet, så jag går.
Smaklig måltid.
Han verkar rar.
Fast brunt skärp funkar inte till svarta skor.
Det är smaklöst.
LILLA CUPCAKEBAGERIET
Har du hört talas om Gandhi, Natalie?
Ja.
Han sa en gång att äkta lycka är
när det man tänker, säger och gör är i perfekt harmoni.
Visst är det bra?
-Ja, tänk att du kan sånt utantill, Blake. -Det är en gåva.
Josh?
-Och supermodellen som satte i halsen. -Yogaambassadören, faktiskt.
Såna finns inte.
Det här är Isabella.
-Izzy. -Hej, Blake.
Jag skulle presentera er, men ni känner visst varandra.
Så du umgås med Nats assistent?
Han är faktiskt arkitekt.
-Projektledare. -Arkitekt.
Han verkar soft.
Det är han!
Jag kallar honom för Mjukis.
Mjukis, gör det där som jag gillar så mycket.
Snälla, gör det.
-Kanske inte just nu. -Gör det.
Okej.
Titta!
-Det finns så mycket att ta i. -Jag är en mjukisboll.
-Så söt! -Hon älskar dubbelhakorna.
Jag gillar ju tårta.
Hur känner ni varandra?
-Blake och jag? -Låt mig gissa.
Ni träffades på ett flådigt yachtparty.
Ett urtrist yachtparty, faktiskt.
-Tidernas sämsta yachtparty! -Det var hemskt!
Men på tal om partyn så måste ni komma till Hamptons i helgen.
Jag har bjudit in några vänner till mitt mysiga strandhus.
Det låter ljuvligt. Jag tänkte ändå ta helikoptern dit ut.
Jag som tänkte erbjuda er skjuts med min helikopter!
Det var rart av dig, men vi tar vår egen.
Nat och jag kanske vill ta en tur till "Caperoo", om du fattar.
-Det är klart att jag fattar. -Inte jag. Vad är det?
Vilken personkemi det är mellan er.
Vi kanske skulle byta.
Hon skämtar. Ja, hon skämtar.
Vad säger du? Hamptons?
Du hade mig på "helikopter".
Den här hummern...
...är stor som en katt.
Men ändå...
...mjäll som en marshmallow.
"Mjäll som en marshmallow..."
Du är betagande.
Har du nyss lärt dig det ordet? Du säger det ofta.
Jag kan sluta säga det om du vill.
Om du slutar vara så förbaskat betagande.
Ursäkta, det är pappa.
Hallå?
Vad roligt att ni kom hit!
Tack.
Jaså, du ska klämma också.
Det här går ju bra.
Herregud.
-Hej. -Hej.
Du och Blake, alltså?
Du och Isabella...
Vem hade trott att du och jag skulle bli ihop med...
...perfekta människor.
-Ja... -Galet.
Ja, helgalet.
Vet du nåt som är lustigt?
Att de där rika tanterna har kräftan?
Ja, det var roligt.
Men jag trodde ett tag att det skulle bli du och jag.
Trodde du?
Ja, i början.
Varför bjöd du inte ut mig då?
Varför bjuder du inte ut mig nu?
Det gjorde jag.
Men du gav mig alltid nobben.
-Och sen blev vi så bra vänner... -Vad menar du?
Jag gav dig inte nobben.
Jag frågade nog en miljon gånger.
Ja, om jag ville gå på happy hour efter jobbet
eller på karaoke med dina kickballpolare.
Jag ville inte sitta där och höra dig prata om nån tjej du var kär i.
Varför säger du "kickball" som om det var nåt dåligt?
New York Kick Bockers spelar på elitnivå.
Det är sant. Jag är värsta sportfånen på planen.
-Du är en sån idiot. -Mjukis!
-Kommer strax.
Känns det smeknamnet okej?
Det låter lite negativt.
Gillar du det inte?
Jag tycker det är gulligt. Det gör ont, men är gulligt.
Nu är det dags.
Lystring!
Titta hit.
Tack för att ni har kommit till den här anspråkslösa, spontana tillställningen.
Alla vet säkert hur Isabella och jag träffades
men jag tänker ändå berätta.
Jag promenerade.
Med mig, hans bästa vän. Jag är hans bästa vän.
Jag var bara ute och promenerade
och såg en vacker kvinna som hade satt i halsen.
-Så här... -Så jag sprang dit...
...gjorde Heimlichmanövern...
...och vann hennes hjärta.
Usch.
Isabella, du är helt och hållet dig själv.
Du är så självsäker
och aldrig rädd för att ta det som du vill ha.
Och fastän jag bara är "så ovärdig"...
Från Wayne's World.
...så är det galet nog så att den du vill ha är jag.
Det är det.
Så det här är inte bara en fest.
Det är också vårt bröllop!
Vi ska gifta oss!
Vad i hel...?
Vigseln är i morgon bitti och i kväll blir det karaoke i stan.
Karaokekväll!
Vad ska det här föreställa för bröllopstema? Påsk hos Elton John?
Hur kom du hit, Donny?
Kom.
Jag stal ditt lösenord, använde "Hitta min iPhone"
och åkte buss hit som ett djur. Kära nån...
Kvinnan bredvid åt spagetti ur en zip-påse. Det går bort.
-Okej. -Och sen...
Skippa detaljerna.
Det är Josh. Det var aldrig Blake.
-Jag måste bli ihop med Josh. -Herregud.
Ja, och han sa att han alltid trott att det skulle bli vi. Men nu gifter han sig.
Så bästisen som du alltid har funkat så bra med är alltså den rätte?
Vem hade kunnat ana det, förutom typ alla i världshistorien?
-Förlåt då. -Okej.
Jag lät mig distraheras av Blakes pengar, ansikte och jättepenis.
Ett ögonblick.
Du sa att ni inte kunde ha sex.
Det kan vi inte, men jag var ju tvungen att kika.
-Så ska det låta. -"Ursäkta, jag ska bara gå på toa."
-Herregud. -Minnesbild, minnesbild...
Sexigt.
Poängen är...
-Det är Josh. -Ja.
Det har alltid varit Josh.
Han är så nördig och gullig...
Han förstår mig verkligen.
Och när jag trodde att han skulle flytta ifrån mig...
...så grät jag hela natten.
Det har jag aldrig sagt.
På en skala från baguette till luftvärnsrobot, hur stor?
-Allvarligt? -Det underlättar för mig att ge rätt råd.
Inte vet jag, som en pepparkvarn.
Hemmamodellen eller restaurangmodellen?
Restaurangmodellen.
Herregud.
Jag svalde tungan.
Man säger inte att man trodde det skulle bli vi två
kvällen innan sitt bröllop, om man inte tvivlar.
Jag kan inte låta honom gifta sig med skönheten.
-Nej. -Jag måste stoppa bröllopet.
Ja, du måste verkligen stoppa bröllopet.
-Jag stoppar bröllopet. -Kör hårt, bruttan.
Hög ton!
Till min fästman.
Tequiladags!
Vem är de där till?
Mig och dig...
...och...
...mig och dig.
Jag befarade det.
Låt oss bli fulla och begå misstag i kväll.
-Josh? -I stället för i morgon.
Josh?
-Hallå. -Låten är slut.
Hej, Natalie.
Det är din tur.
-Jag står över. -Hon avskyr karaoke, älskling.
Hon hatar det mer än nåt annat i hela världen.
Förutom att prata på viktiga möten.
Jag gör coola minen.
Du hatar i princip allt, inte sant?
Ingen fara, Natalie. Jag förstår.
Vissa är inte gjorda för rampljuset. Det är okej.
Jag kan göra ett försök.
Menar du det? Jag har aldrig sett dig sjunga.
-Gör det! -Jag har sjungit förut.
-Du behöver inte dricka. -Jag ska göra mitt bästa.
-Det kan man lugnt säga att du gör. -Heja Natalie!
-Det här blir intressant. -Underbart.
Okej, förlåt.
Förlåt.
-Hur kunde alla dansen? -Ja, det var märkligt.
Det går inte ihop.
Vet du nåt annat som inte går ihop? Att gifta sig med nån man nyss träffat.
-Jag anade att du skulle ta det knäppt. -Det är ju knäppt!
Vi träffades under väldigt intensiva omständigheter.
Sånt snabbar på saker.
Det är dopaminet. Det är hjärnans knark.
Det är det.
Vad ska ni göra när ruset avtar?
Inte vet jag.
Vi löser det.
Vill du inte lösa det med nån du känner väl?
Det sägs ju att man bör gifta sig med sin bästa vän.
Kanske i en annan värld.
Jag måste gå.
En stor dag väntar.
Ja.
Ja, en stor dag.
Det gläder mig verkligen att du gillar den, pappa.
Ja, det är nyskapande, och jag kom på det helt själv.
Jag ska bara låta arkitekterna ordna ritningar.
Okej? Hej då.
God morgon, min sköna.
Är det där mina ritningar?
Du är så vacker i morgonljuset.
La du precis fram min idé som din egen?
Nej.
Alltså, jag såg ritningarna hemma hos dig, och idén var ju till mig
så vems idé är det då?
-Min! -Lugn...
Var kommer den här galna självsäkerheten från?
Du skulle ändå inte kunna lägga fram idén för mig.
-Jo. Varför inte? -Nej, det skulle du inte.
När vi är ihop ska du ju inte jobba mer.
Skulle min flicka behöva slava bland löntagarna? Aldrig.
Jag trivs som arkitekt.
Fåna dig inte.
Vi bör också prata om ett namnbyte.
Tror du att vi kommer att gifta oss?
Ja, så klart.
Då får du så klart byta efternamn, men jag syftade på förnamnet. "Natalie"?
Det funkar nog inte i mina kretsar.
Så jag funderar på Georgina.
Vad tycker du?
Georgina.
-Du är... -Betagande?
Hemsk.
Du är en hemsk människa.
Du är trött, älskling. Du kan väl lägga dig igen?
Du kan väl dra åt helvete?
Det är så sorgligt att se nån man älskar bli galen av ärelystnad.
-Vet du vem som sa det? -Nej.
Nu får du aldrig veta.
Jag kan googla det.
Vart ska du?
-Hem, bruttan. -Hem?
Vigseln är om typ 20 minuter.
-Det skiter jag i. -Va?
Jag försökte att vara öppen. Jag försökte få Josh att bli kär i mig
men så står det inte skrivet.
Inte för en tjej som jag.
Inte ens i den här fåniga, perfekta världen.
När jag var yngre...
...var jag så rädd för att exponera mig för kärleken
att jag blev en knasig liten fikus
som bara följde efter mina snygga gaykompisar som en annan lotsfisk.
Jag fick dem att skratta och hjälpte dem att hitta bra fester.
Och jag tröstade dem alltid när de fick hjärtat krossat.
Men vet du vad ingen nånsin visste?
Att mitt hjärta...
...alltid var krossat.
Alltid.
Hur skulle de ha vetat?
Jag visade det ju aldrig.
Det var först när jag träffade en spådam på Ibiza som sa till mig...
"Du kan söka i hela universum...
...utan att hitta nån som är mer värd att älska...
...än dig själv."
Så blev jag den glada lilla slinka jag är i dag.
För jag älskar mig själv.
Vem älskar du, Natalie?
Josh.
Jag har aldrig sagt det till honom.
Det måste jag säga.
Nu på en gång.
Det är för sent, men jag måste försöka.
Hur dum får man vara? Det är klart att jag måste springa för att stoppa bröllopet!
Så spring, tjejen.
Spring som en sexig 18-åring i en roman
som insett att han är kär i sin motspelare Ryan.
Kör hårt!
Slow motion...!
Urlöjligt...!
Stopp!
-Natalie? -Josh...
Ett ögonblick, bara.
Jag har sprungit ett halvmaraton.
Utan sportbehå.
Vad håller du på med, Natalie?
Jag stoppar bröllopet.
Oroa er inte.
Hon har uppenbarligen tappat både andan och vettet.
Hur mår du, gumman?
För du vet väl att han är min?
Vi är själsfränder.
Nej, hon känner inte ens Josh.
-Det är klart jag gör. -Jaså?
Säg hans favoritgrönsak.
Ingen har en favoritgrönsak.
Där ser ni. Hon vet inte ens att det är guacamole.
-Det är ingen grönsak! -Jo, för honom.
Ja, faktiskt. Mosad avokado.
-Sluta. -Förlåt.
Josh... Jag har inga långa spiror och jag är ingen yoga...vad det nu var.
Yogaambassadör. Jag är yogaambassadör.
Ambassadörer representerar länder, inte stretchning.
Josh, hör på...
Jag vet att du tror att Isabella är din drömtjej.
Tänk om du har fel.
Nat...
Nej, jag kommer aldrig att se ut som hon.
Men...
Jag är smart och snäll och rolig.
Jag brinner för mitt jobb.
Och jag är förvånansvärt bra på karaoke.
Josh...
Välj mig. Det är mig du ska älska.
För jag älskar...
Jag älskar...
Jag älskar mig.
Herrejävlar...
Jag älskar mig!
Jag som trodde att jag behövde få nån annan att bli kär i mig, när...
...jag behövde älska mig själv.
Jag ska gå nu.
Så du ska inte stoppa bröllopet?
Nej, fortsätt ni.
Gör er grej.
Jag tar hand om mig. Lycka till med allt.
Inte för att jag tror på det där...
Josh och Iz, vad ska de kallas? Jiz?
Kärleken...
Den är galen, inte sant?
NYGIFTA
Jag har väl inget val?
När jag körde iväg började det gå upp för mig att när man älskar sig själv...
Okej...
Nån har visst fått en smäll i karamellen.
Karamellen? Nej, du är för snygg för att vara läkare. Varför är jag kvar här?
Stick, fel sal.
De spelar in Law & Order SVU här i dag. Han förbereder sig bara.
Jag borde ha blivit tv-läkare.
För det här suger. Jag blir stämd från alla håll.
-Du blev rånad i tunnelbanan. -Jaså?
Du har legat i konstgjort koma i 18 timmar.
Är allt bra?
Får jag gå hem?
Om jag säger ja men har fel, stämmer du mig då?
-Nej. -I så fall säger jag ja.
Kan du bara...
Vad vill du göra?
Fan!
Hörde du det där?
Ja.
Ja!
AKUTMOTTAGNING
New York är ett skithål igen!
Taxi!
TANDKIRURG - PRESENTER
Min lägenhet är sunkig igen!
Ja!
Baxter!
Jag är tillbaka! Och du är normal igen!
Du, Baxter...
Spela död, Baxter.
Nära nog.
Donny!
Du är kvar!
Frittatan är klar.
Åh nej, du är fortfarande gay. Du har fastnat.
Vadå fastnat? Jag har alltid varit gay.
Varför springer det en massa tjejer här då?
Jag säljer gräs och vi bor ett kvarter från en flickskola.
Visste du inte det?
-Nej, för bögar kan inte vara langare. -Kränkande.
Vill du att bögar ska prata så här?
Ska de prata så här?
-Ska du med ut till Fire Island? -Är du också jungfru?
Vi är äkta. Det är så här vi är.
Tack.
Vill du köpa gräs?
Jag är sen till ett möte. Tar du det här?
Jag har viktigare saker för mig, så släng ditt skräp själv.
Just det!
Du kommer inte att tro mig, men 3D-skrivaren strejkar igen.
-Kan du ringa... -Dig? Ska jag ringa till dig?
Dig, som man ska ringa när nåt är trasigt?
-Nej, jag tänkte... -Vänta, jag ska bara ringa.
Hej, Donna. Det är Natalie.
Kan du sköta ditt jävla jobb?
Whitney...
-Herregud! Hej! -Hej.
Jag vet att du bara var borta en dag, men jag har saknat dig osunt mycket.
Hur mår du?
Jag har faktiskt aldrig mått bättre.
Men lova mig att vi aldrig ska bråka igen.
Vi skulle väl aldrig bråka?
Du låter mig ju titta på film hela dagarna.
Jag tänkte att vi ska dra ner på filmerna.
Du har rätt.
Jag kan sluta när jag vill. De betyder inget för mig.
-En per dag? -Eller ingen per vecka.
-Hårt men rättvist. -Ja, som håret på mina ben.
-Nu måste jag gå in. -Okej, hej då.
Perfekt. Hämtar du kaffe?
Det är inte mitt jobb.
Vad är det då?
Sätt er, raring. Ni ska nog tycka att det är...
...betagande.
Natalie.
Jag ska dra mitt hotellförslag.
Det är inte dags för det än.
Jo, jag är redo.
Då så, mr Lewis...
Jag har funderat en hel del på vad vi värdesätter i livet
och vad vi anser vara värt att investera tid och kärlek
och förstås pengar i.
Så när vi skapar ert nya, spännande hotell
vill jag börja med parkeringshuset.
Parkeringshuset?
Japp.
Tänk på saken. De brukar vara mörka och avskilda.
Ingen lägger nånsin märke till dem.
Men tänk om vi skulle öppna dem?
Tänk om vi...
...gjorde nåt av dem?
Gjorde dem ljusa och luftiga, med glasväggar överallt.
Och så plötsligt...
...är nåt som har varit osynligt och som ingen har ägnat en tanke eller en blick...
...inte osynligt längre.
Folk ser dem faktiskt...
...och deras skönhet.
De ser nånting, åtminstone.
Det tycker jag vore häftigt.
Det är ingen dum idé.
Tack.
Det är faktiskt en toppenidé, och den är min.
Jag börjar på en gång.
Nu kör vi!
Vi ses. Fridens!
Vad betyder "betagande"?
Och du! Sluta leva i en fantasivärld!
Hallå? Hallå?
Hallå, Josh!
Hej.
-Just det. -Hej, Nat.
Du ska sluta glo ut genom fönstret på en fånig brud i en fånig baddräkt.
Det är inget att ha.
Börja leva i verkligheten
och sluta tro att nån modell ska göra dig lycklig.
Färdig?
Sätt dig ner.
Sätt dig.
-Du ska väl inte rulla iväg mig igen? -Nej.
Vänta. Så.
Stanna där.
Bara...
Vad ser du när du tittar ut?
Jag har tittat på dig.
Det gör jag jämt.
Josh...
Du är en sån idiot.
Okej...
Vi kanske borde gå på dejt. Om du vill.
-Gärna det. -Okej. Bra. Fint.
Ja, vi...
Varför pratar vi som om vi var arga?
Jag vet inte. Jag hade sån energi i dag, och nu...
-Nu är jag väldigt lycklig. -Nu i helgen?
-Karaoke, kanske? -Ja, det vore...
Jag kanske överglänser dig, men...
Då säger vi så.
Den...
-Det tar en stund. -Ja, det gör ju det ibland.
Där kom den.
Sprang du ner för trapporna?
Vart är du på väg?
Jag ska köpa kaffe.
Jag är min egen kaffeslampa nu.
Jag är så stolt över dig. Du var fantastisk där uppe.
För tydlighetens skull så fullbordar inte Josh mig.
Jag fullbordar mig själv.
Vet du vad...
Du som var så svartsynt
verkar faktiskt ha drömjobbet, killen och toppenkompisen - alltså jag.
Som om du var med i en av de där kärlekshistorierna som du avskyr så.
Det enda som saknas nu är ett svängigt musikalnummer.
Hel... Vad varmt!
Undertexter: Karl Hårding